Prorocirile vorbesc de un mântuitor,
o zeitate născută din om a cărei soartă e să mânuiască Sabia Cerească.
Se spune că un norod liber va alege mereu pacea, nu războiul.
Norodul meu n-a avut de ales.
I se zicea Corb-vodă.
Unii spun că era muritor. Un despot războinic însetat de putere.
Dar eu pot jura că se ridicase din iad să mistuie lumea prin ură.
Întreaga omenire avea să dispară ca fumul...
Dar când totul era pierdut, mântuirea... Nădejdea lor veni din ceruri.
Un războinic...
Într-atât de tare încât să se măsoare chiar și cu Vodă Corb.
Și, strălucind prin năpastă, o armă ca nicicare alta...
Când bătălia se sfârși, războinicul ceresc dispăru,
și nimeni nu-l mai văzu de atunci.
Și astfel se născu legenda Sabiei noastre Cerești.
Oamenii se sfâșiară între ei pentru a mânui puterea nepământeană a sabiei.
Iar cea sabie, cândva binecuvântare asupra omenirii, deveni blestemul său.
Așa începu povestea clanului nostru, un neam de războinici rătăcitori
cărora li s-a încredințat sabia spre păstrare,
pentru a-l feri pe om să se nimicească de unul singur.
SABIA CEREASCĂ
Traducerea: Reef
Feriți-vă, frați de clan:
Vrăjitoarea cea Verde e știută ca înșelătoare.
Las-o pe Kai în pace.
- Crezi că ne poți tu opri? - Trebuie să te opresc doar pe tine, Kyo.
Nerozii ăștia cred că tu ești aparte... Căderea noastră aparte!
Războiul cel mare va veni, iar noi vom cădea...
Din pricina ta, Nariko!
Prorocul zicea că vine un mântuitor, iar noi ne-am ales cu tine!
Ești o năpastă asupra clanului!
Ce faci...?
De-s eu năpastă, tu ești nerod de mă mânii.
- Cere-i lui Kai iertăciune. - Nu-mi cer eu iertăciune la sărmani.
Ea nici nu-i parte a clanului.
Ea-i doar un cățeluș.
- Aștept încă. - Bun, am să...
- Ce-s toate ceste? - Proroc Takashi, s-a smintit!
- Ne-a izbit fără pricină! - E vina lor; s-au luat de Kai.
A scos hangerul.
- Ce hanger...? - Colo - e la Itsuki.
Dă-mi drumul!
- Nariko! - Tată...?
Cum cutezi a cuvânta vârstnicilor tăi astfel?
Proroc Takashi, spune-i. Ai văzut doar; știi că rostesc...
Destul! Îmi pui răbdarea la cercare!
Îți este oprit a te potrivi cu cei din rândul războinicilor.
- Dar eu numai... - Du-te!
"Drăgăstosul" meu părinte... Îi eram singura și cea mai mare rușine.
Veșnică rușine.
Avea dreptate Kyo: chiar îl năpăstuisem.
Închipuie-ți dacă ai mai lăsa-o să se și iscusească.
Poate că nu e năpasta ce ai tot oblicit-o a fi.
Oricum ar fi, Alesul ea nu-i.
Dar nici pisoiaș nu este...
Treci în șir, Kyo; ai putea urma și tu.
Ce mai ești tu glumeață... Cerci prea din greu a fi fiul ce și l-a vrut taică-tău.
La fel și tu.
Kai, fii cuminte. Nu ne ucidem tovarășii.
Nu-l ucide Kai; dă numai drumul la sânge.
Eu o cred.
Vino; ar trebui să ne pregătim.
La arme!...
Răpede! Treci-nuntru!
Kai, ar trebui...
Kai? Unde ești?
- Fie-ți de bine. - Mulțămire.
După toate cele pe care... De ce m-ai...?
Ce-om fi, ce-om face - clanul cesta stirpe îmi este.
Iar stirpea își vede de ale sale.
Negreșit.
Coboară-ți sabia, fată.
Umblă cu mine.
Regele Bohan...
Fusese băiat cu măreață ursită, învățat a conduce și a învinge.
Bohan avea să se ridice măreț peste toți regii.
Fusese gătit a lupta cu vrednicie.
Dar cinstea și îndurarea... Astea-i erau străine.
Rănit de înfrângere, inima lui neagră cloci planuri sumbre.
Visă la un viitor plin de slavă, dar nădejdile-i tainice îi fură năruite
cu sălbăticie și dispreț.
Își jură răzbunare...
Și atâta știa: veni-va vremea lui...
Bohan era pizmaș și veninos pe-atunci, cum e și-acum.
Chiar și copil fiind, era însetat de putere.
Dar coroana nu era de-ajuns a-i ostoi nesațul și obida.
Un rege...?
Bohan voia să devină... un zeu!
Iar pentru ceasta, avea trebuință de Sabia noastră Cerească.
Da, tăicuță... Voi fi mai cumpănit acum.
Cei ce sunteți în cetățuie,
dați-mi Sabia Cerească ce o păziți cu strășnicie
și vă juruiesc că nimeni nu va fi vătămat ori omorât.
Veți primi răsplată pentru jertfa voastră.
Cum ar putea ști...? Cum ar putea ști dihania aia?
- Faceți zidurile cele prundiș. - După cum poftești, Domnia ta.
Ia sabia, Nariko. E în ocrotirea ta acum.
- Dar... - Zidurile noastre nu pot ține.
Iar lui Bohan nu-i poate fi îngăduit să o aibă.
Mie? Mie îmi încredințezi ceastă corvoadă?
Ai înfrânt astăzi ucigașii lui Bohan.
Îndemânarea ta e peste a tuturor celorlalți.
E drept - războinic ceresc tu nu ești,
dar, după cum spunea Takashi, se vede că nici pisoiaș nu ești.
Primește sabia, Nariko.
Strunește-ți siniubirea. Adu-ți aminte dârvalele, toate cercările.
Îi voi călăuzi pe ai noștri spre răsărit; Bohan ne va urma.
Tu, Nariko, vei duce sabia spre apus.
Nu, părinte - au să vă nimicească. Nu puteți birui toată oastea.
Dar tu poți - și o vei face.
Ochii le vor fi țintiți pe noi; atunci e clipa ta prielnică.
Vino, Kai.
- Kai are să te păzească. - Nu, Kai, trebuie să rămân.
- Vino, Kai! - Dar...
Nu mă lăsa... Nu mă lăsa, te rog!
Nu...
Într-acolo!
- Bună treabă, Nariko. - Cum de... îmi știi numele?
Doar sunt rege... Acum dă-o la mine.
- Nu știu ce... - De îndată!
Ori te voi face să-ți cerșești propria-ți moarte.
Vrei să suferi, după cum a suferit al tău tată?
După cum a suferit... a ta soră?
- Nu am nicio soră. - Ba ai avut.
Nătânga aia văpsită pe față. Kai...
Nu știai că soră îți era?
Fătucă prostuță...
Nariko, prima născută ai fost, în anul calului de foc.
Dar ceea fost-a numai prima lună.
Al tău tată, neghiob nesocotit, avea vreme destulă.
Știi oare cum s-a făcut nevăzut în noaptea nașterii tale?
N-a fost de găsit luni bune. Toți credeau că și-a făcut singur felul.
Dar el s-a dus să-și vânture sămânța zadarnică de-a latul țării,
smreduind muieri ca un virus, într-atât de dornic a-și îndrepta greșeala: pe tine.
Până-n decembrie, ți se născuse sora, Kai, o altă cădere.
Zăpârstea.
Dar iată șfichiul cel falnic...
Ceva ce dragul tău tată nici nu știuse...
În a douăzeci și treia zi a celei de-a douăsprezecea și ultima lună,
tatălui tău i se născuse și un fiu.
Ceasta nu-i cu putință.
Din pântecul uneia din multele femei pe care le silise.
Da, în ciuda voii lor...
Dar nu-i în tot iadul mânie ca cea a femeii batjocorite.
A dat naștere, s-a făcut că-i moartă,
apoi a fugit spre munți, într-un sat pescăresc de la miazănoapte,
unde acum, așa-zisul "Ales", al tău frate,
e un biet ferar imos de rând.
Ești o dihanie, Bohan. Ești regele minciunilor.
Și deși nu cred că cineva,
cu atât mai puțin plodul din gard al lui Shen mă poate vătăma,
legenda zice că singurul lucru ce mă poate opri e arma de la tine din spinare.
În mâinile Celui Ales.
Vezi, așadar... Musai să fie nimicite amândouă.
S-a sfârșit, Nariko.
Neamul tău, clanul, casa ta... Totul s-a dus!
Nimic pentru care să mai lupți. Să încheiem de tot, așadar.
Lasă arma jos.
Așa...
Acum pune-o jos...
Și depărtează-te.
Nu fi neghioabă.
Până și tatăl tău știa că-i blestemată.
Ce mi-ar păsa mie? M-ai lăsat fără vreun rost de a trăi.
Zici că nu vrei cu buna...
Ucideți-o!
În cea clipă, Nariko își pecetlui soarta.
Nu-și vedea decât greșala de moarte:
ducerea sabiei la Bohan,
la chiar răul pe care era menită să-l stârpească.
Și pe când i se apropia moartea,
știu că Sabia Cerească nu trebuie să ajungă în mâna lui niciodată.
Oricare ar fi fost prețul.
Nu...!
Și după cum fusese scris,
pe când începea anul calului de foc,
clanul nostru se-ngrijea de ceastă sortită naștere.
Cârmuitorul nostru, domnul Shen
stătu de-a dreapta soaței lui cât ținu greaua naștere,
așteptând nerăbdător sosirea mărețului său prunc.
Dar ceva nu era de bine,
fiindcă nimeni nu se așteptase ca primul său fiu...
Să fie fiică.
Nariko avea să trăiască, să crească, dar numai în umbre,
departe de dragostea și atenția tatălui ei.
Cum să fi știut el, prin cei lungi ani că eu, credinciosul lui prieten,
cream pe ascuns un războinic de capul meu?
Iar pentru ceea, chiar și în umbra morții,
norodul nostru va avea pururi nădejde.
Lui Nariko i-e frig.
Kai!
Te-am pescuit din râu.
Pe tine și... pe aia.
- Kai, cum ai... - Nariko a folosit arma.
Sabia, rea.
Am făcut ce trebuia, Kai. Dar cum ai scăpat tu?
- Cum m-ai aflat? - Kai o iubește pe Nariko.
Te-am văzut pe stâncă.
Ai sărit!
Te-ai luat după mine...?
- Ai părăsit clanul, înainte ca Bohan... - Trebuia să vin.
Kai are s-o păzească pe Nariko.
Mă bucur că ești aici.
Domnul Shen e tăicuța lui Kai.
L-ai auzit pe Bohan...?
Da, dar lui Kai deja i-a zis mama.
Nu mai e doar secretul lui Kai acum.
Știai că eram...
Nariko și Kai sunt surori!
Toți anii ceștia...? Kai, de ce n-ai spus ceva?
Domnul Shen nu voia să fie tăicuța lui Kai.
Nu-mi vine a crede... Trebuie că te-ai simțit cumplit de singură.
Kai nu singură. Te-a avut pe tine mereu!
Iar omul cela cu corbul... Cela zicea că avem un frate.
Tu-i dai crezare? Un frate...? Alesul...?
- Ar trebui să i-o ducem. - Da. Da, Kai, trebuie.
Bohan zicea de un sat pescăresc la miazănoapte.
Nu putea vorbi decât de unul singur.
- E în Mlaștina Moartă. - Atunci colo mergem.
O iscoadă!
Nu, nu pot...
Kai, știam că erai pricepută, dar cum ai...
Nariko...
Nu spune nimănui, dar lui Kai îi place să dea drumul la sânge.
Satul ar trebui să fie la răsărit de aici, dincolo de creasta ceea.
Kai, aș vrea să aflu despre mama ta.
- Iertare. Nu trebuie să... - Măicuța era tare... și râzătoare.
Îi cânta lui Kai.
Kai ține minte de domnul Shen. Îi dădea aur măicuței.
Ca să ajute, zicea.
Domnul Shen nu se uita niciodată la Kai. Mereu o întrista ceasta pe Kai.
Kai ține minte vulpea.
- Vulpea...? - Vulpea zburătoare.
Nu-i mare foarte. Măicuța știa. A ascuns-o pe Kai într-o scorbură.
- Știa ce? - Că vulpea venise s-o ia pe Kai.
Nu știu de ce, dar Kai s-a uitat.
Vulpea și oamenii săi le-au dat drumul la sânge, Nariko.
Apoi vulpea a vătămat-o pe măicuța.
Kai voia să ajute, dar Kai se temea.
Erai doar o copilă.
Am ajuns prea târziu.
Nu, nu, nu!
Credeți că omorâtul oamenilor nevinovați e de șagă?
Să văd cum râdeți când mațele voastre ating pământul.
Ferarul satului; musai să-l aflu numaidecât.
La capătul satului, în colțul dintre răsărit și miazănoapte. Coliba cea mare.
Duceți-vă! Luați-vă oamenii de aici! Stați laolaltă, la fereală.
Omul rău ne-a luat fratele...?
Nu-i niciun trup, nici strop de sânge; ar putea fi încă în viață.
Poate l-au luat prins.
Nariko...
Pace! Nu vă vrem răul.
- Căutăm ferarul. - La el vă uitați.
- Ești prea bătrân. - Iar tu, prea slabă.
Claude, au venit după Loki.
Îl zăresc pe tatăl vostru în chipurile voastre.
Loki a plecat acum mai bine de un an.
Satul cesta a fost mereu prea strâmt pentru el.
Știți unde s-a dus?
Căpetenia Șopârla și armata ei ne-au pârjolit casa vrând același răspuns.
Au venit să-l omoare.
Iar tu vei vrea să-l vezi murind de bătrâneți?
- Sabia ceasta e soarta lui. - Așa zicea și tatăl vostru.
Șopârla nu-i nimic; doar o slugă haină.
Dar stăpânul ei e răul curat, ce aprinde flacăra ororii.
Iar lumea va arde. Numai fiul tău poate opri ceasta.
Loki s-a dus înspre nord-est, dincolo de munții cei mari.
Se băga ferar la un rege străin. S-a dus să-și caute norocul...
Mulțămire.
Da... "mulțămire".
Regele Bohan abia așteaptă să vă vadă în sfârșit băiatul.
Păcat că voi nu veți fi de față.
Omorâți-i pe toți și aduceți frumusețea de sabie la mine.
Duceți-vă, ne purtăm noi de grijă.
Opriți cața aia sâsâitoare până nu-i duce la feciorul meu.
Nu te lua nicicând după painjăn în plasa lui.
Mori...!
Ești o muscă, mititico. Suge-voi viața din tine și duce-voi sabia la stăpânul meu.
Socoți c-ai câștigat?
Am spus sătenilor din cloaca aia arzândă
că cel ce va spune regelui Bohan unde-i Cel Ales
fi-va răsplătit peste toate visurile sale cele mai mărețe.
Vezi tu... pierdut-ai.
Sarcina noastră-i să ducem sabia ceasta fratelui nostru.
Poate Kai s-a înșelat. Ce-a făcut Nariko a ocrotit-o pe Kai.
Sabia a oprit-o pe muierea aia hâdă. Poate că sabia nu-i rea.
Kai, i-am simțit puterea curgând prin mine.
Dar făcând-o, simțeam sabia sfâșiindu-mi sufletul.
Sabia își va ucide mânuitorul. E vorba numai de vreme.
Prea puternică este.
Două surori, două războinice,
fiecare cu tăriile și șubrezelile lor,
ce singure crescut-au, după un zid de minciuni
pe care tatăl lor pentru ele îl zidise.
Copile neprihănite ce cunoscuseră numai trădarea și dezamăgirea în preajma lui.
Rușinea ceasta îl va bântui pururi.
Măcar acum se au una pe cealaltă.
Dar pentru câtă vreme, însă?
Omul cu corbul știe. Kai și Nariko, prea târziu.
Kai, eu nu cred că știe. Ar da zor să sosească aici, nu-i așa?
Trebuie să ajungem noi primele.
Va fi destul de greu să încercăm să dăm de Loki într-o cetate așa mare.
Când începe oastea lui Bohan să dărâme totul pe-aici, va fi cu neputință.
Ne întrecem?
Kai!
Ferește, Kai!
Dacă ei au început...
Nariko dă drumul la mai mult sânge decât Kai.
Suntem aproape. Știi ce-i ciudat?
O simt în mine: e acolo.
Nariko!
Sabia-i rea... Foarte rea!
Vrea s-o ucidă pe Nariko.
Măcar noaptea-i de partea noastră. Oastea lui Bohan nu atacă până dimineață.
Trebuie să ne grăbim.
Nariko...?
Aproape am ajuns.
Ciudată-i viața...
De ce presimt că vei da drumul frânghiei?
Nu, e ceva mult mai rău.
Băiatul - fratele lui Kai și al lui Nariko, Cel Ales, a venit într-o țară departe.
Ferar la un rege străin.
Și...?
Bohan nu vine să atace cetatea. El vine acasă!
Fratele nostru lucrează pentru un rege care-i chitit să-l omoare!
- Tare nenorocos, nu-i așa? - Sau prost ca noaptea.
Nu, Nariko!
Tata...!
E-n viață, Kai. E-n viață!
Omul cu corbul minte.
Dacă tata-i în viață, poate și ceilalți...
Trebuie că-s în temniță - sau mai rău.
Vino.
Mai repede, moșule, sau vrei să fii tocana de mâine?
Nu te clinti.
Nariko...?
Kai?
L-am văzut pe tata; ce a pățit?
- Ei bine...? - L-au schingiuit.
Haideți.
E sub strajă tot timpul.
Nu se clintesc din...
Nariko, oare chiar tu ești...?
Ce ai făcut?
De ce ai aduce sabia în locul cesta?
Neghioabă fată... N-am cerut să fiu scăpat!
- Nu am venit pentru tine. - Frățiorul e aici.
Ce tot spune ceasta?
Cel Ales. Munca ta neostoită a dat rod.
Ai făcut un fiu. Nu știe nimic de soarta lui.
Am... un fiu?
Deci mai e nădejde.
Da, mulțămită fiicei pe care nu ai luat-o în seamă și fiicei pe care ai respins-o.
Dar nu te griji, părinte.
Vom duce sabia pe care ai adorat-o fiului neștiutor de care nu știai că este.
Făceam ce s-a cuvenit... Pentru clan, pentru lume...!
N-am să-mi cer iertăciune pentru alegerile mele, mai cu seamă nu...
Fiicelor tale netrebuincioase...?
Îmi pare așa de rău... Cu adevărat rău îmi pare.
Înțeleg...
Dar cunoașteți că, plecând din astă lume,
merg într-un loc întunecat unde pe drept voi suferi pentru păcatele mele.
Kai!
Kai nu vrea ca prima atingere să fie a unui uliu.
Mulțumescu-ți, fata mea.
Iertăciune.
Nariko, duceți-vă acum. Amândouă!
Găsiți-vă fratele. Mântuiți lumea ceasta!
Rogu-vă, nu voi a mă vedea voi murind.
Nariko!
Cum... cum de-i ceasta...? Nu ești tu Cel Ales, Nariko.
Drept ai, părinte. Nu sunt eu Cel Ales.
Să nu mai faci ceasta niciodată. Înțelesu-m-ai?
Știu bine ce fac.
Să nu mă lași să mai fac ceasta vreodată.
Acuma: cum vă scoatem pe toți de aici?
Nu fi neghioabă; Bohan se întoarce. Lasă-ne, ai treabă de făcut.
Mai întâi vă scoatem de pe stânca ceasta, apoi vă vedeți de drum.
Putem trece calea strâmtă către zidul de-afară, dar vagonetul străjuit este.
Acuma nu mai este.
O plimbare cu vagonetul...?
Vezi de-i tot slobod.
Morți, toți.
Duceți-vă acum; du-ne oamenii la loc ferit.
Haideți.
Tată, unde-i Kyo?
Ne-a câștigat timp de fugă. Un om împotriva unei oști.
De știa de prinzătoarea lui Bohan, poate ar fi rămas și el.
Poate ar fi mai trăit.
A murit vitejește, Nariko, pentru binele clanului.
Mergi, părinte, mergi cu norodul tău.
Nariko, cum îl găsim pe frățior?
O oaste așa mare are trebuință de o cogea covăcie.
Acolo găsești și covaciul.
Acolo găsi-ne-vom frățiorul.
Ne întrecem?
Ne întrecem, negreșit.
Am ajuns prea târziu.
Loki, Cel Ales.
Frățiorul...
Așa-vezi...
Voi toți sătenii v-ați întors împotriva unuia de-ai voștri.
Cunosc ce vi s-a spus.
Veniți căutând răsplată.
Au sosit și alții, după voi.
Chiar imediat după, de fapt, toți purtând aceeași veste.
- Și ei venit-au căutând răsplată... - Sunt morți toți acum.
Dar voi ați fost cei dintâi.
Răsplata voastră e aurul; plecați acum.
Trebuie să-i dau de veste tatălui tău că îl avem...
Pe Cel Ales.
Da...! L-au aflat! Și își cunosc porunca: să-l ucidă - imediat!
Așadar... Cesta e Cel Ales.
Tăicuța te-a tot căutat...
O sută de ani.
Douăzeci de ani.
Da, douăzeci, da. N-a avut vreme pentru mine.
Nu am habar despre ce vorbești.
Zice că tăicuța lui n-a fost un tăicuță prea bun.
Eu nici nu mi-am cunoscut tatăl.
Fac cinste cu un țap de olovină și ne plângem amândoi de ei.
E-așa șăgalnic...!
Îl plac!
Da, trebuie să te fac mort acum.
Sloboade-l, matahală, de vrei să trăiești.
Nariko, dă-i sabia lui Loki!
Sabia...! Luați sabia!
Nu...
Nu....!
Loki.
Cine sunteți voi?
Suntem surorile tale.
Eu nu...
- Eu nu înțeleg. - E adevărat.
Cunoști legenda Sabiei Cerești?
I-am auzit pe alții vorbind de ea.
Ce are ceasta de-a face cu mine?
Tatăl nostru e domnul Shen.
Păzitorul Sabiei e tatăl meu...?
Tatăl nostru...?
Iar tu ești singurul său fiu născut.
Ceasta înseamnă...
Fratele e Cel Ales.
Sunt cinstit cu așa surioare viteze și frumoase.
Sunteți sigure că eu sunt cela?
Întreaga mea viață am visat la ceastă clipă,
dar nu credeam a fi cu putință.
Nu înțelesesem ce însemna...
Până acum.
Cel Ales...
Feciorul nătâng al regelui, prepun.
Mânia-se-va...
Voi face mai mult decât doar a-l mânia pe Bohan.
Nu regele... Imbecilul lui copil mare.
O așa căzătură nu l-ar ucide, doar l-ar mânia...
Da, da... Acum înțeleg.
Cu blestemul cum era...? Tu-mi pari mai mult sau mai puțin vie.
Da... Poate că nu înapoia-voi ceastă armă neprihănită stăpânului meu.
Cu sabia asta, eu ar trebui să fiu stăpân.
N-am să îngădui asta niciodată.
Îți respect dăruirea, în ciuda neizbânzii depline.
Ai multă împătimire... Pentru o fată deja moartă.
Tu trebuie să știi cel mai bine că ținerea și mânuirea sabiei nu sunt același lucru.
Gândești că nu am ținut-o îndeajuns ca să-i cunosc șiretlicul, este...?
Să vedem - ce spui?
Rândul meu.
Cunosc și eu șiretlicuri.
Ai pofti să mai vezi unul?
Ești nemaipomenită... ceea ce-i atât neliniștitor cât și învioșător.
Încordarea ta: îți strunești frica, furia, sabia și blestemul -
toate în același timp.
Zguduitor; dar mă întreb ce se întâmplă când ești zăpăcită.
Kai...!
Știi ce mi se pare însemnat?
Că unii și-au zis că tu ai fi Cel Ales.
Apoi, firește, toți ochii spre descăpățânatul tău frate.
Dar nimeni nu s-a gândit la Kai.
Copilăroasă, nevinovată - vasul perfect.
Ce pocinog... Nu vom ști niciodată.
Nu!
Nu...!
Du-mă acasă, Nariko.
Sunați din trâmbiți. Toată lumea, la marea forjărie.
De-o fi să murim, vom muri cu norodul nostru.
Ba!
Vei muri numai tu. De ceasta, te pot încredința.
De lași sabia jos, făgăduiesc să fie răpede și oarecum fără durere.
Dar fugi - și-ți juruiesc că voi pârjoli pământul,
voi măcelări tot ce-i bărbat, femeie și copil în cale-mi,
până ce fi-va în mâinile mele!
Câți oameni neprihăniți trebuie să mai cadă
din pricina sfruntării tale, Nariko?
Vrei încă și mai mult sânge pe mâinile tale?
Nu, totul e pe ale tale.
Și de mă supun ție, atunci vom fi murit în zadar.
Fie cum poftești.
Ce mai așteptați? Ucideți-o și aduceți sabia la mine!
Țin-te strâns.
Iertare.
Ridicați oastea. Toată oastea.
Străjeri - chiar și cei cruzi încă. Pornim numaidecât.
Trei zile... Să trimit iscoade?
- N-a izbutit. - Nu poți ști asta.
Cum ar fi altfel? Nu era povara ei de purtat.
De l-ar fi aflat pe Cel Ales, am fi primit cuvânt până acum.
Colo!
Nu...!
Nariko, fata mea: privește-mă, rogu-te!
Unde... unde mi-e feciorul? Unde e Cel Ales?
Cealaltă fată-ți moare, părinte.
Nu-ți pasă, oare?
Murim toți fără el, Nariko!
- Răspunde-mi, rogu-te! - Feciorul ți-e mort, bătrânule.
Nu era mai "ales" ca nerodul care l-a plodit.
Duceți-o înuntru; vedeți să-i fie bine.
Vine Bohan.
L-ai călăuzit într-aici? Dar ce ne-om face?
Ce faci tu pururi: vă ascundeți.
Dar tu nu ești... N-ai putea birui De ce ai lupta pentru noi?
Lupta-voi pentru Kai - singura mea stirpe.
Umbletul nostru s-a sfârșit. Cale de-ntors nu este.
Știi ce ai de făcut.
Fie te dai din drum, fie mori. Nu mi-e grijă care.
Ziua bună, Nariko.
Kyo?
Nu trebuie să se sfârșească astfel. Tot ce vrea el e sabia.
Dă-i-o lui - nu trebuie să moară nimenea.
Nu înțeleg. Cum ai...
Tu ai fost.
Așa a știut Bohan unde să afle sabia.
- I-ai spus tu. - Pentru noi, Nariko. Pentru clan.
Venea; oricum venea. A fost prorocit.
Și fără Ales care să ne ocrotească, a trebuit să o fac.
Pentru a ne scăpa.
Dă-i sabia, Nariko.
Trebuia să te las să mori când ți-a sosit vremea.
Dă-i sabia și putem fi în sfârșit slobozi!
Pricepe asta, Kyo:
nu-i voi da sabia lui Bohan niciodată.
O va lua - știi bine.
- Iar voi veți muri până la ultimul. - Nu, Kyo.
Deocamdată doar tu vei muri.
Întreaga mea viață mi-am ascultat norodul preamărindu-te,
spunându-i poveștile, ocrotindu-te, murind pentru tine.
Ei bine, eu te blestem.
Aștepți până acum...? Acum, să îmi iei viața?
Trimite-mă înapoi! Norodul meu muri-va!
Sora mea muri-va. Trimite-mă-napoi!
Iar tu...? Muri-vei și tu!
Bohan nu vrea să te țină; se teme de tine.
E acolo pentru a te distruge.
Se va desfăta aruncându-te în forjăria lui.
Metalul ți se va încălzi, se va-nroși și te vei topi până ce nu vei mai fi nimic.
De mor eu - mori tu.
Nu-mi pasă de tine - dar tu de mine ai trebuință!
Ucideți-o!
Preasfinte, pogoară asupra mea puterea de a trimite spurcăciunea asta înapoi în iad.
Rogu-te...!
Viața mea ție ți-am dăruit-o; fiecare clipă de veghe.
Nu-mi vei plini oare ceastă singură vrere?
Fă-mi cinstea asta și...
Și sufletul meu... Al tău este.
Iadul te cheamă, Nariko.
Am venit să te trimit înapoi!
Mie-mi pare că ești aici doar să vorbești.
Ajută-mi...
Ajutor...
Nu, nu, nu!
Nu! Nu-mi vătăma tăicuța, rogu-te!
Tăicuță... Nu te duce.
Fiul...
Meu.
N-o las să te mai vatăme, tăicuță.
Auzitu-m-ai? Du-te acum!
Du-te, sau te bate pocitania! Te bat de numa'!
Dragul meu copil... Tu ai fost dintotdeauna!
Nu trebuia să mă îndoiesc: tu ești Cel Ales.
Nu, tată: te-ai înșelat. Ne-am înșelat cu toții.
Nu sabia m-a ales pe mine. Eu am ales sabia.
Te iubesc, surioară.
Și eu te iubesc pe tine, Nariko.
Iertare că trebuie... Să plec...
Nu... Nu!
Ce ai făcut?
Am iubit...
Am iubit o soră pe care nu știam că o am.
Nu, Nariko! Nu mă... Nu mă părăsi.
Era de neocolit: zeitățile nu pot rămâne, Kai.
Astfel... Astfel, tu poți.
Sabia este a ta acum.
Ține-o ferită.
Iar tu fă pentru ea ce nu ai făcut pentru mine...
Iubește-o.
Nu...!
Credința poate schimba lumi, făuri vieți - dar ne poate și orbi.
Kai, tu știi adevărul despre sabie.
Alții au adorat-o, au ucis pentru ea,
dar tu o vei stăpâni.
Ține sabia ferită, și într-o zi ar putea fi uitată.
Dar tu vei fi pururi ținută minte.
Cu bine, sora mea.
Fie să ne întâlnim iar, într-o lume mai bună.
Traducerea: Reef